Vad fan är det som händer?
Vad tänker du på?
Var är jag?
- Svara! - Svara... Svara...
Svara mig. Vad tänker du på?
Ditt stora, vackra kontor där du handlade med så många liv?
Nästa stora affär där du flyttar siffror från en rad till en annan?
Nästa stora möte? Är det vad du tänker på?
Svara mig. Vad tänker du på?
Vill du ha pengar? Är det så? Jag kan fixa det i så fall.
Det går att lösa. Du får så mycket du vill.
Pengar? Ditt svar på allt?
- Dina pengar är värdelösa här. - Du vill inte göra det här.
Du begår ett stort misstag.
- Vi kan lösa det här, vi pratar om det. - Nej.
Vad vill du i så fall? Berätta vad du vill ha!
Du har missuppfattat allt. Vad tänker du på just nu när du vet att du ska dö?
Har hon vingarna? Ja, vi ses på teatern.
Ja, jag hinner. Jag lovar.
- Snälla... jag har familj. - Ja, du har din familj.
Familjen du offrade på mammons altare.
Skulle du inte göra vad som helst för att få träffa dem, kyssa din dotter?
Hålla henne i handen och se henne falla i sömn?
Ja... jag skulle göra vad som helst.
Vet de att du älskar dem? Har du berättat det?
Tåget kommer, jag måste dra. Hör du mig?
Om du hör mig så älskar jag dig.
Känner du det? Kärleken, tacksamheten?
Det här är tacksamheten inför livet.
Man kan bara känna det när man är på väg att dö.
Det är min gåva till dig.
Allt jag kan säga är... snälla.
Snälla...
- Släpper du mig? - Jag låter dig slåss.
Herregud... Herregud...
Jag är Gud.
Alla har en berättelse och den här stan är full av dem.
Men de bästa är inte ute i det öppna. De är dolda långt ner.
Det finns skönhet överallt, tycker jag. Ibland måste man leta efter det.
Och ibland måste man leta noga, men det finns alltid där.
Ha en bra dag.
Vi ser förbi folk så ofta. Vi vänder bort våra huvuden.
Vad händer om vi stannar bara en liten stund?
Man tar högra tunneln till den vänstra.
Old East Station. Glöm aldrig Old East Station.
- Är det inte farligt? - Det finns ingen frihet utan lite fara.
Och det finns inte konst utan mycket frihet.
- Ja, det kan bli rätt tufft ibland. - Vad folk kan göra mot varandra...
- Det är galet. - De kommer att bränna upp dig.
Visst, det finns övergivna tunnlar, men det är mest knäppgökar-
- som svimmar och blir överkörda. Det finns inga spöken.
- Schysta tatueringar. Betyder de något? - Allt.
- Visar du mig runt? - Ja, jag kan visa dig överallt.
Det är lätt att gå vilse härnere.
Man gör vad man kan.
Jag gör det jag kan för att hjälpa. Jag måste hitta en gräns.
Man kanske finner... balans.
Jake.
- Vi har ett problem. - Det är inte mitt problem längre.
Det är allas problem.
Han kämpade tappert.
Det är Jason Wells. Ja, den Jason Wells.
- Skit också. - Precis.
- Vad tusan gjorde han i tunnlarna? - Inget.
De tog honom från en plattform mitt i rusningstrafiken.
Han hade märket.
Angel?
Berätta det du.
Vi kommer att röja upp.
De hjälper inte. Ni spärrar bara in samma gamla lodare.
De ligger inte bakom det här. Ni tar er inte tillräckligt djupt.
Det är människor.
Inte de som gjorde det här.
Vi kan behöva din hjälp. Ingen kan tunnlarna som du.
Du kan hjälpa oss att lösa det här.
Vi tar fast dem.
Kom igen! Ta dig tillbaks i spelet igen.
Hur lång tid har det gått? Ett år?
Du vill väl inte att Christine...
Jag måste ofta göra sånt jag kanske inte vill göra.
Sånt man aldrig någonsin hade övervägt att göra.
Men det är mycket smuts därnere.
Ibland måste man städa upp det.
Hålet längst ner i havet, det finns ett handtag...
De sa att jag kunde sjunga det snabbare än någon annan. Statusen.
Det är svårt att hitta bostad eller jobb när man är misstänkt för något.
Folk i hamnen kollar på en på ett visst sätt och behandlar en som de vill.
Det spelar ingen roll om du är oskyldig. Här är det superbilligt.
Det är varmt på vintern och svalt på sommaren.
Jag har många vänner härnere. Folk gillar Skeeter härnere.
- Knark då? - Jag knarkar inte längre.
Jag var beroende av crack förut, men det funkar inte längre.
Man går upp när man går upp och jagar nästa sil eller den som har det.
Det enda man gör är att jaga glasflaskan. Jaga glasflaskan.
Tvätta händerna, Skeeter. Tvätta händerna, Skeeter.
Så jag tvättar mina händer.
Vad händer, Big Jake? Ber... Jävla bönsyrsa.
Jävla bönsyrsa.
Vill du spela schack?
- En kompis? - Big Jake brukade vara snut.
Bängen, grisen, lagen. Vad du än vill kalla honom.
- Är han snut? - Han var det, lyssnar du inte?
Ska du överleva här måste du lyssna på mig! Gör du det nu?
Jag är inte arg, var inte orolig.
Men du måste lyssna ibland, för...
Det är för ditt eget bästa.
- Det är inte så illa. - Tjena, främling.
- Ska du sätta dit mig, snuten? - Inte idag.
- Du ser bra ut. - Ja.
Vad kan jag säga? Konst är mitt liv.
- Åt helvete med snuten, förlåt. - Ingen fara.
En uppröjning till? För att flytta folk från Grand Central till Penn Station?
Inte den här gången.
Det har varit ett mord i tunnlarna.
- Jason Wells. - Jaha, någon med ett namn.
Tre misshandlades här förra månaden. Jackie Five är kvar på sjukhuset.
Ungar som leker "fånga och förstöra".
- Var var snutarna då? - De kommer tillbaka med full kraft nu.
Det kommer att gå illa. Bäst att se till att Central stängs.
Skriv ner det här i dagböckerna.
Någon som vill leka? Javisst. En livs levande crackhora.
- Vad kostar en timme, sötnos? - Ta henne, Matt.
Jake!
Vad håller du på med? Vad är det för fel på dig?
Man kan inte få frihet utan lite fara. Och inte konst utan mycket frihet.
Jag tar risken med min frihet.
Wow. Ursäkta, cowboy. Inte meningen att skrämma dig.
- Jag är inte rädd. - Okej. Inte mig eller honom då.
Mår du bra?
Jag vill inte störa, men jag gör en film om livet i tunnlarna...
- och du är visst snut, så... - Han var snut.
- Tack, Skeeter. - Hur som helst...
tror jag att du har ett intressant perspektiv. Vill du dela med dig?
Jag vill höra ett polisperspektiv.
Polisperspektiv? Här är det.
Det finns lagar härnere, men ingen ordning.
Inga rättigheter, ingenting. Okej?
Så ta din kamera och stick upp dit du hör hemma. Det här är inte Disneyland.
Folk dör härnere... hela tiden.
- Charmig den där. - Jake har alltid varit gullig.
Men du behöver honom inte, du har ju mig. Jag tar dig överallt.
Jag visar dig repen eller var man går på toa.
Jag tar dig dit, men jag skulle aldrig titta.
Okej, Skeeter. Jag har hört talas om något länge, kanske kan du hjälpa mig.
- Då gör vi det. Vart vill du gå? - Vad vet du om Angel?
Det finns en sång... Hon har en påse, hon...
- Hon drar överallt... - Vad vet du om Angel?
Skeeter?
Du vet...
- Skeeter? - Den är jättegod. Vill du smaka?
- Nej. - Det är gott, men luktar skumt.
- Jag ska leta upp Angel. - Ska du...
Du borde vänta på mig.
Du vet, folk kommer ner hit. Bra folk som vill göra rätt för sig.
De har en dröm om att bli mekaniker eller fotbollsspelare eller nåt.
De har ett mål med sina liv-
- men tar man den här vägen blir man vilsen.
Det som händer med dem härnere är tragiskt. Det händer ofta här.
Här är det, jag visade ju dig. Det är trevligt, lite smutsigt, men...
Så vi drar härifrån nu, okej?
- Nej, nej, nej... - Den här vägen till vänster.
Du får inte gå in dit.
Okej, loggboken, stjärndatum 57372.
Vi är i helvetets åttonde cirkel, eller är det första? Den längst ner.
Vi letar efter någon som påstås vara en vandringssägen.
En av många i dessa tunnlar. En man som heter Angel.
Du får inte säga så. Han äter upp ditt ansikte.
Han äter det rätt upp och ner. Du är så söt. Sluta, okej?
- Det var du som tog mig hit, Skeeter. - Nej, säg inte så.
Jag tog inte hit henne. Jag hittade henne här.
Snälla, säg inte så. Säg inte att jag gjorde det.
Okej...
Nu är jag ensam. Underbart.
Vad har vi här?
- Du luktar annorlunda. - Jag är verkligen ledsen.
Jag tänkte inte tränga mig på. Jag heter Chelsea.
Jag gör en film om livet i tunnlarna och letar efter någon som heter Angel.
- En vän sa att han kanske bodde här. - Leta och du skall finna som det heter.
- Angel? - Till er tjänst.
- Välkommen till min värld. - Tack.
Trevligt att träffas. Jag har hört så olika saker om dig.
- Jag skulle vilja ställa några frågor. - Så många frågor. Redo för svaren?
Svar... Svar...
- Jag tror det. - Varför darrar du i så fall?
- Rädd för mörkret? - Kanske lite. Är inte alla det?
"Ur mörkret kom handen som sträckte sig genom naturen."
Molding Man, Lord Alfred Tennyson.
"Var medveten om den mörka sidan", Yoda.
Så kan du berätta lite om ditt liv härnere?
Var försiktig. När du väl smakat på mörkret förför det dig.
- Drar in dig och du blir en del av det. - Vad exakt förför dig? Friheten?
Frihet? Vad vet du om frihet? Din värld är en liten låda.
En illusion de lurat på dig. Illusionen att du är fri, men det är du inte.
Men oroa dig inte. Du kommer snart att bli fri. Revolutionen närmar sig.
Revolutionen? Vilken sorts?
"De som gör fredliga revolutioner omöjliga gör våldsamma oundvikliga."
John Fitzgerald Kennedy.
- Innan han fick huvudet avskjutet. - En våldsam revolution?
När samhället förfallit måste det utvecklas.
Det finns tre och en halv miljon så kallade hemlösa i det här landet.
Hälften är barn, osynliga för ditt samhälle-
- som spenderar miljarder på att döda barn en hel värld bort-
- och skyddar sin egen korruption och gör de rika rikare.
Det är dags att utvecklas, och våld har alltid varit bränslet i utvecklingen.
Jag medger att det finns problem, men det rättfärdigar inte...
Rättfärdigar? Jag behöver inte rättfärdiga mig själv.
Bara de svaga rättfärdigar sina handlingar, de starka gör det.
Jag kan döda dig på en gång. Tror du att jag skulle behöva rättfärdiga det?
Knappast. Jag skulle omfamna det. Uppleva varenda rena ögonblick.
Det är riktig makt.
Du styrs av rädsla.
Jag är rädslan. Du tillhör mig.
Och du luktar fortfarande annorlunda. Stick medan du fortfarande kan.
Berätta för världen vad du sett så att de också fruktar mörkret.
Stick härifrån. Stick härifrån!
Om man velar med dem kör de över en. Man måste ha en stor pinne med sig.
Och jag har den största av dem alla.
Ta ut dem härifrån!
- Ledsen, ma'am. Kom nu. - Stick härifrån!
- Släpp mig! - Ta det lugnt!
Han gjorde motstånd. Jävla svin.
Äckligt. Jag rörde precis vid svinen. Du, gör ditt jobb.
Jag vet inte... Jag tror att man kan vara snäll mot människor.
Jag är ny, men jag tror att man kan hjälpa folk. Ge dem vad de behöver.
Det är tufft ibland, men tjäna och skydda, det är vad det handlar om.
- Jag ska gå. - Vänd dig inte om, stick!
Du följer med mig. Jag gav dig order, idiot. Precis här.
- Det där kittlar. - Vad flyr du ifrån, kloakråtta?
Din mamma, hon letar efter sina pengar. Sett henne? Hon är kär i mig.
- Vad sa du? Säg om det. - Är ni alla dövstumma?
Ska jag göra lite teckenspråk, för jag är riktigt bra på det också.
- Jaså? Kom hit. - Vad är ditt problem?
- Om du är så tuff kanske du kan ta mig. - Lägg av båda två.
Du är så körd nu, vet du det? Du överföll precis en riktig polis.
Visst, ta in mig. Jag berättar hur du spöar tonåringar för ingenting.
- Han är ett hot. - Mot vad? Din självkänsla?
- Kom hit! - Lägg av!
Lägg av, båda två! Det räcker nu!
- Dra härifrån, grabben. Stick! - Vänta lite.
Det här är skit! Lyssna, mullvad. Jag skiter i dina snyfthistorier.
Du är inte snut längre, inte ens nära. Du är smuts. Jag ska städa bort dig.
Menar du allvar? Städa bort mig? Har du övat på det där i spegeln?
- Lägg ner förspelet. Vi kör om du vill. - Visst.
Nu räcker det!
Backa.
Och du drar härifrån nu.
- Verkligen? - Ja, verkligen.
Jisses.
Jake?
Hej, Jimmy. Hur är läget?
- Får du äntligen på dig den? - Ja, det är lugnt, tack.
Lyssna. Jag vill bara beklaga det som hände Christine.
Hon var fantastisk, verkligen.
Och jag fick inte chans att tala med dig innan du... stack.
Så jag ville bara beklaga det.
Tack, Jim. Håll huvudet högt.
Och var försiktig.
- Betyder tatueringarna något? - Allt.
Det där var maxat.
Herregud, det här är galet.
Det är dags.
Endast när ni offrar i blod inser ni vad ni verkligen är.
Genom blod blir ni familj.
Genom blod blir ni värdiga.
Genom blod blir ni utvalda.
Vem fan är du? Var inte så där, baby. Smaskens.
Slyna!
Slår till mot en av oss, slår vi alla tillbaka.
Det här var en riktigt dålig idé.
Vill du inte prova mig, snygging?
Se här. Vi tycks ha en besökare.
Tack gode Gud.
Skaffa ditt eget kött. Bruden är vår.
Hon är vår, lilleman. Ta hit henne och dra härifrån.
Inte idag.
- Inte idag. - Löjtnant Armstrong.
- Känner jag dig? - Jag känner dig.
Hur mår din fru?
Just det, jag höll på att glömma. En sån skam det som hände.
Och du kunde inte ens skydda henne. Hur känns det...
att vara så svag?
Så värdelös.
Se på denna vackra ilska.
Kom igen! Skynda er!
Kommer du?
Det betyder att vi inte är ensamma längre. Och märker han nån av oss-
- märker han oss alla. Och inte ens Gud kan hjälpa er då.
Du kunde visst inte lyssna. Jag sa det, men du...
vägrade lyssna.
- Är det alltid så här illa härnere? - Det blir värre.
Någon kanske borde lösa det.
Ja, någon betyder alltid någon annan.
- Var det inte därför du blev snut? - Doctor Phil.
Jag är inte den som ska hjälpa dig att vinna en Oscar, så låt mig vara.
Vad är poängen?
Man arbetar och arbetar...
och arbetar och tror att man gör skillnad.
Och man kämpar och kämpar...
men det dåliga blir bara värre.
Man bygger upp ett fint litet liv...
Ett perfekt litet liv.
Ett liv man alltid drömt om.
Och ser det slitas ifrån en.
Bara så där.
Så vad fan är poängen?
Du lever fortfarande.
- Och? - Det kanke är poängen.
Någon måste göra något.
Och den här gången kanske någon inte betyder någon annan.
Jag är inte säker på vad du håller på med, men om du någonsin-
- går i vägen för mig igen slutar det inte bra.
Försvinn härifrån.
Jag är trött på att täcka upp för dig och rötägget.
Vi borde ha tagit in honom, det vet du.
Ta huvudet ur röven. Jake vet ingenting.
Hur vet du det? För att han är din bögkompis?
Han är en mopp, en lodis. Ett as, en nolla.
Och du tror att jag har huvudet i röven? Han är farlig.
Du vet visst ingenting om nåt.
Jake gjorde mer här under tio år än du skulle göra under tio livstider-
- så tryck ner det i pipan och rök det, ditt as. Håll dig borta från honom.
Wow, låt mig berätta en sak.
Du måste välja vilken sida du vill spela på.
Och du borde välja snabbt. Förresten kom Jimmy aldrig tillbaka.
Ja... wow.
Jag ska prata med din vän och se vad han vet. Vad tänker du göra?
Lojalitet och instinkt. Det är allt man har.
Det enda problemet är när de säger något annat. Då kan man bara välja.
- Vart ska vi? - Vi ska ingenstans.
Jag ska träffa en vän och du ska dit du ska när du inte är här.
- Du har i alla fall varnat mig. - Ja, det har jag.
Identifiera er! Vad vill ni? Och tänk inte ens på att röra dig.
- Nej. - Sir, löjtnant Armstrong, sir.
Armstrong?
Vad tusan gör du här? Försöker du bli dödad?
- Sir, nej, sir. - Lediga. Kul att se dig, grabben.
- Och är inte du en liten skönhet? - Tack, sir.
- Det här är... Cappy. - Trevligt.
Jag tog värvning. Jag tänkte inte vänta på att bli inkallad.
Ibland måste man resa sig och göra det som krävs. Så är det.
Nitton år gammal visste jag om det.
Ni vet, därute visste man inte vem fienden var förrän han sköt mot en.
Paket med bomber, på cyklar, små barn...
Vad gör man när det är så?
Jag vet inte.
Vi lämnade aldrig någon bakom.
Man lämnar inte någon bakom.
Det är så det ska vara.
Akta er. Något är på väg. Jag känner det.
Och när skiten brakar loss har jag arsenalen här.
- Vi faller alla tillsammans. - Sir, ja, sir.
Och sötnos, kom tillbaka när du vill.
Det ska jag, och bara så ni vet älskar kvinnor män i uniform.
Det vet jag.
Folk glömmer. De glömmer att vi gör det ihop.
Vi faller alla tillsammans.
Och man vet aldrig vem fienden är...
förrän de skjuter på en.
Ja, du vet. Akta dig för min lillasyster.
- Två minuter. - Det räknas. Äldre är äldre.
- Så jag bestämmer. - Eller hur? Det gör han inte.
- Kan du hålla tyst? - Man finner familj där man kan ibland.
Och ibland måste man hålla fast vid det man har.
- De har överlevt här i åratal. - Ja, sen mamma dog.
Och vi ska tillbaka. De försökte splittra oss.
- Det gick tyvärr inte. - Fortsätt så lämnar jag dig därute.
- Lovar du? - De fortsätter att återvända hit.
Jake jobbade med dem, men efter att...
Efter vad?
- Man hittar sin familj där man kan. - Klarar Central uppröjningen?
Vi klarar oss.
- Vad är Central? - En huvudstad du ska skita i.
- Var snäll nu. - Där smällde det!
Ni är alltid för långsamma.
- Vad har hänt med ditt ansikte? - Ingenting.
Det var det visst.
Du är söt och mogen. Vill du festa? Jag har bra grejer.
Nej tack, inga pengar.
Inga problem, sötnos. Vi kan ta fram en betalningsplan.
- Låta dig förhandla, fattar du? - Det är okej.
Hörru, ditt äckel! Det där är min syster. Lägg av.
Kyss mig i arslet innan du gör dig illa.
- Lugn, han är utvald. - Och?
Kryp tillbaka till grottan du kröp fram ur, äckel. Tunnlarna är våra.
Sälj din skit nån annanstans för vi har tillräckligt. Och säg till Angel...
Du talar inte om Angel.
Lillen, jag ska ge dig ett stort leende från öra till öra.
Vi drar!
- Han var utvald. - Vad? Var?
- Precis här. - Vem bryr sig? Jag löste det.
Man blandar inte in familj, det vet alla.
Man blandar inte in familj.
Det är här.
Vårt ögonblick.
Vår tid.
Vi har huggit ut våra kroppar med vår egen vilja och härdat våra själar.
Vi vet vad ära betyder. Vi vet vad familj betyder.
Och vi ska tända sanningens ljus. Låt dem skrika efter sin Gud.
En Gud som är död.
Vi står tillsammans. Vi står enade.
Den som är emot oss krossar vi med vår kollektiva styrka och vilja.
De kommer att se vårt märke och darra.
Det börjar nu.
- Får jag ställa en fråga? - Det gör du väl ändå.
Ja, troligen. Vad hände med dig? Hur hamnade du här?
Jag vet inte.
Jag antar att jag... förlorade.
Förlorade vad?
Kärleken.
Du var gift.
Ja...
Dog hon?
- Ja, för ungefär ett år sen. - Jag är ledsen.
Tack.
Hur vad hon?
- Nej... - Okej.
Hon var glad.
Sån glädje som...
smittar.
Som fyller upp ett rum och kommer inpå en.
Fastnar.
Även när hon gått.
Hon var stark också.
Starkare än jag.
Hon hade aldrig hamnat här.
Det är lustigt. Man kan fylla ett hem med kärlek.
Se det i alla bilder... på väggarna.
Och när det är borta...
känns väggarna annorlunda.
Bilderna ser också annorlunda ut.
Allt som var fullt av kärlek... gör bara ont.
Förstår du vad jag menar?
Det gör jag faktiskt.
Hur som helst...
Allt jag vill göra nu är att sova.
För ibland ser jag henne när jag sover.
Jag tänker bara att... hennes glädje ska fastna igen.
En stund.
Är det okej om jag kommer tillbaka och pratar med dig imorgon?
- Det gör du väl ändå? - Ja.
God natt.
Nej!
Patetiskt. Du gömmer dig bakom kärlek...
och försvagas av det.
- Vem fan är du? - Det vet du.
- Angel. - Till er tjänst.
Vart är du på väg? Jag tar med dig så slipper du gå vilse.
Men jag tänker prata med Jake. Du håller dig undan, fattar du?
Vi får väl se. En vän till mig är därnere.
Jag tänker inte bara titta på, så gör du inget måste jag det.
Det är lugnt. Håll käften bara. Vi drar.
Jag vet inte vad du pratar om. Han har en intressant historia bara.
- Eller hur? - Okej, glöm det, Harmony.
- Gillar han kaffe? - Jag har ingen aning...
men med det där leendet spelar det ingen roll.
- Herregud. - Jake!
Jake, vänta!
Jake, vänta! Det är ingen fara.
Skit också! Helvete!
2029, norra motorvägen, södra utgången.
Uppfattat.
Eld i tunnel 57. Det låter som din knäppa polare om du frågar mig.
Skit också.
Armstrong!
Herregud... Rör dig inte, händerna i luften.
Gör det inte.
Gör det... Herregud.
Vi drar.
Vad i helvete...
Nej...
Ibland tror jag att de vi inte tar fast...
har det svårare i mörkret.
Att leva med sig själv kan vara svårare ibland.
- Mår ni bra? - Jake...
- Det är lugnt. - Nej, Jake. Det är inte alls okej.
Killen blev slaktad. Han var yngre än mig, vem gör något sånt?
Herregud... Det är lugnt nu.
Det är bra nu.
Mår du bra?
I slutändan tror jag inte att någon kommer undan.
Glöm inte den där kroppen, för jag sa åt dig!
- Rör mig inte. Vad var det du sa? - Att han var knäpp.
Jimmys blod är på dina händer också. Killen avskedas för våldsamt beteende.
Han lever som en råtta i kloakerna, under marken i äckliga tunnlar-
- tre meter från vår slaktade väns kropp.
- En av våra! - Vad snackar du om?
- I ett skjul som någon bränt ner? - Det räcker nu.
Han var din vän, men det är han inte längre. Han är ingen snut längre.
- Vad är han då? - En brottsling. Titta.
Jag har nyheter till dig. Han kommer inte undan med det här.
Titta vem vi har här.
- Gabriel. - Kom hit.
- Du ser ut som skit. - Tack. Du är vacker som vanligt.
Lägg av. Du får mig att rodna.
- Vem är turisten? - Hej, jag heter Chelsea.
Jag gör en film om samhället i tunnlarna och pratar gärna med dig.
Det är otroligt här.
Okej, du har rätt gällande den här.
Välkommen till Central.
Ibland är problemen för stora.
Man kan inte bara titta på längre. Man måste engagera sig.
Så många barn. Jag förväntade mig inte att se så många barn.
Det gör ingen. Och de blir fler hela tiden.
En och en halv miljon övergivna barn per år.
Såna som rymt.
Ungefär 61 procent blir för gamla för fosterhem.
På tal om barnen. Du borde tvätta dig innan du skrämmer dem.
- Ja. - Gå nu, jag tar hand om henne.
Jag jobbade i systemet i flera år.
Ja...
Man kan göra skillnad. Det kan man.
Men väldigt många faller igenom springorna och ingen vill se det.
Det är lättare att betrakta dem som galna eller trasiga.
Jag antar att vissa är trasiga.
Riktigt trasiga.
Men jag vet om det här.
Hur trasig någon än är... eller hur trasiga de verkar.
Ibland krävs det bara en liten knuff för att få dem att samla sig.
Man måste vara stark i den här världen.
Man måste vara beredd att slåss för det man tror på.
Slåss för de man älskar.
Stå upp för sin familj.
Och göra det rätta, hur svårt det än är.
Hej, Jax. Sätt dig här.
Det var inte mitt fel, jag svär. De var fem stycken.
Det aset håller på att bli för kaxig. Låt mig ta hand om dem, snälla.
Nej, jag vill inte... Nej...
Kom igen nu! Stor man med ett märke, va? Utvald, va?
Ta det här tillbaka till Angel.
Får jag tag i den där grabben lovar jag att döda honom. Snälla...
Snälla...
Det är ingen fara. Ingen fara...
Det är...
Svaghet är en sjukdom. Och ser man svaghet i sitt hem...
är den enda lösningen...
att förstöra det.
- Sjung sången om katten. - Slickar du på min hand?
Inget fusk, bara en hand.
Kom igen nu.
Vissa har ingen aning om vad de pratar om, men de slutar ändå inte prata.
Det är kärlek i luften, kärlek i luften...
- Harmony. - Jag känner mig inspirerad ikväll...
så jag går tillbaka till ateljén och målar lite.
Jag tror inte att det är en bra idé.
Pappa, jag är ledsen, men när inspirationen kallar svarar jag.
Ring! Hallå? Vem är det? Inspiration? Självklart, jag kommer direkt.
Och jag drar.
- Har du Angel på den där? - Ja, ska jag visa dig?
Martin Luther King Jr sa:
"Mörker kan inte driva ut mörker. Det kan endast ljuset".
"Hat kan inte driva ut hat."
"Endast kärlek kan göra det".
Och det är allt vi försöker göra här. Låta ljuset lysa genom mörkret.
Du styrs av rädsla.
Jag är rädslan. Du är min.
Mycket bättre.
- Jag gillar inte lodis-looken. - Tack.
Och tack för kläderna.
Jake, älskling. Vad håller du på med.
- Jag måste avsluta det här. - Du vet bättre än så.
Du kan inte avsluta våld med mer våld. Det är en nedåtgående spiral som...
Okej, tack för din predikan.
Jag har inget val.
Man har alltid ett val. Det finns alltid ett annat sätt.
Han tog henne ifrån mig.
Du vet...
Jag brukade titta på er vid härbärget.
Era blickar.
Ljuset du tog med dig in i rummet, herregud...
Jag minns att jag tänkte flera gånger hur fantastisk sådan kärlek var.
Och jag ska berätta något jag verkligen tror på.
Ingen kan ta det ifrån dig, förutom du själv.
Man går inte ner till nivå 8.
- Det har jag faktiskt gjort, Flash. - Man är antingen galen...
- eller korkad om man går ner dit. - Tack.
Om du ska tillbaka... hänger jag med.
- Okej, men du sa precis... - Ja, jag är galen.
Och korkad.
Vi sa just att... Om du ska leta efter Angel så hänger jag med.
- Inte en chans. - Vad?
Varför inte? Jag är inget barn längre.
Bevisa det. Det här är ingen lek. Var en man om du vill vara det.
- Ta hand om din familj. - Som du gjorde?
Flash.
Skitsamma.
Jag är ledsen, Jake.
Jag ser inte var det ligger. Det räcker inte.
Hittar du dit igen?
Jag vet inte... kanske.
Det är en labyrint därnere.
Du... Mår du bra?
Det är lugnt.
Det är inte ditt fel.
Vad?
Ingenting.
Vet du vad?
Vad är din historia?
Alla har en historia att berätta, visst?
Så vad är din? Vad är din djupa, mörka hemlighet?
Min historia... Visst.
Låt mig tänka efter.
Enda barnet. Jag kommer från Jersey.
Om inte det är tillräckligt illa dog båda mina föräldrar för fem år sen.
Samma år.
Cancer, cellgiftsbehandling. Svårt att avgöra vad som dödade dem först.
Efter det försökte jag supa ihjäl mig ett tag.
När det inte funkade bestämde jag mig för att nå botten bokstavligt talat.
Så... här är jag. 60 meter under marken med en asocial före detta snut-
-som jagas av djävulen själv.
Det är en riktigt bara story. Det måste jag erkänna.
Jag beklagar.
Det är lugnt. Det var länge sen nu.
Så vad händer nu?
Ibland måste man dra ut och jaga.
Man måste vara en jägare. Jag är en riktigt bra jägare.
Som i djungeln. Jag har inget spjut eller nåt.
Men min mamma sa att jag hade ett skarpt huvud.
Jag tror hon menade att jag var smart.
Och jag kunde ta mig iväg, och jag är en bra jägare, men det är farligt.
Wolverine. Det är Wolverine.
Bort från mina grejer!
Jag är en riktigt bra jägare. Man tror inte det, men jag är snabb och smyger.
Jake, du skrämde skiten ur mig. Ge mig din hand. Jag måste upp.
Jag kunde ha fått en stroke eller hjärtattack. Hur mår du?
- Var har du varit? - Var jag varit?
- I hålet där du lämnade mig. - Förlåt, var inte så arg.
- Du mår bra och är tillbaka. - Var hittar jag Angel?
Angel, vad är det? Det är nåt jag... jaha, Angel?
Angel-grejen. Ja, jag känner honom.
Bra nyheter, för du ska ta mig dit. Du är ju reseledare nuförtiden.
Nej, Jake, det går inte. Han kommer att lägga en besvärjelse på mig eller nåt.
- Jag blir skrynklig eller nåt. - Du ska ta med mig.
Hon kan ta dig, hon vet vägen.
- Du ska ta med mig nu. - Du är riktigt nära mig nu.
- Okej. - Då så.
- Du ska tillbaka till Central. - Inte en chans.
- Du ska dit. - Nej.
- Jag kan dra dit. - Det är min story och min kille.
- Hennes kille, sa hon. - Okej, vi drar.
- Hennes kille. - Kom igen nu. Kommer du?
Försent, jag är hennes kille.
Det är försent.
Alla är därute och jagar något.
Men de hittar det aldrig. Aldrig.
Och när de gjort det önskar de att de inte hade det.
Akta dig.
Nej, inte den här gången. Du stannar.
Kom nu.
Här är det. Vi river upp stället och bränner ner det. Är ni redo?
Jag antar det.
Det hoppas jag verkligen. Klantar ni er, skär jag halsen av er.
Åk tillbaka till Central nu. Inga diskussioner. Nåt stort kommer hända.
Turist, ut härifrån!
Skynda er härifrån!
Man vet aldrig om man jagar eller är jagad.
Spionerna...
Spioner överallt. De bevakar en, det är en därbak. Men man ser dem inte.
Jag kan inte se dem, du kan inte se dem. De är bakom dig.
Det är tufft, för man måste ge upp mycket.
Mycket av en själv och kanske för mycket.
Ja, det kostar helt klart, men det är jobbets karaktär-
- så vad ska man göra? Man måste göra sitt jobb.
Gör det snabbt och skynda er tillbaka.
- Det kommer, skynda er. - Stressa mig inte.
Jag har den, har du din?
- Var är den andre? Var är han? - Dra åt helvete!
- Var är han? Var är han? - Nej!
- Var är han? - Du är värdelös!
Och nu är det försent!
Herregud...
Okej, lilleman.
Armstrong! Rör dig inte.
Armstrong!
Rör dig inte.
Skit också.
Armstrong! Du borde veta bättre än att smyga fram till en patrull så där.
- Vill du bli skjuten? - Det har jag redan blivit.
- Sjukvårdare! - Jag tror att det är lugnt.
Det är inte lugnt! Det är inte lugnt!
Jag saknar underhållningen. Jag fattar inte att Jake gjorde så här.
Varför gjorde han så här mot mig? Skulle du inte stanna i Central?
- Och? - Då återvänder vi väl?
- Bra idé. Lyssna på din storasyster. - Lillasyster.
- Två minuter. - Jag missar allt det roliga.
- Jag drar. Hej då. - Ta honom med dig.
Jag jobbar här. Dra tillbaka till Central, jag orkar inte med ditt gnäll.
Jag gnäll....skitsamma. Jag vet när jag inte är önskad.
Du är önskad i Central.
Släpp mig!
Jag ska döda honom. Flash.
Släpp mig!
Vad gör ni, är ni galna? Ni kan inte bara föra bort mig. Släpp mig!
Era missfoster! Ja, du! Släpp henne!
- Flash! Hämta hjälp! - Vad är poängen med det här?
- Om du tjafsar med mig... - Flash!
Sätt ner henne, sa jag!
Okej, hårding. Vi dansar.
Flash! Flash!
Flash!
Hjälp! Hjälp!
- Vad hände? - Förlåt mig. Skit också!
Ingen fara. Det finns sjukvårdare på spår 57. Vi tar dit honom.
Det är ingen fara.
Nej...
- Var är hon? - Borta. Nej, hon är borta.
- Du är ett vittne. - Och du är en galning.
Charmerande.
Vad tänker du göra? Döda dem alla?
Vad ska jag göra då? Låta honom döda henne som Christine och Jimmy?
Vända andra kinden till? Visa mig om du har ett annat sätt.
Tills dess är det här mitt sätt.
- Du borde vara tacksam. - Du har rätt.
Släpp loss mig så ska jag tacka dig ordentligt.
Du kommer att sitta på första parkett när girighetens imperium faller.
Du är visst galen på riktigt. Ska du få staden på fall helt själv?
Nej, staden faller av sig själv i lågorna från sin egen rädsla.
- Jag behöver bara tända en tändsticka. - Du kommer bara att bli dödad.
Utmärkt.
- Vill du dö? - Dör jag... blir jag en legend.
Om du så gärna vill dö har du en kniv. Varför använder du den inte?
Varför inte?
Vad har hänt med dig? Se på dig själv.
Du måste släppa mig. Han kommer att döda henne.
Släppa dig? Du måste vara galen på riktigt.
Se dig omkring, kompis. Ser du vad som händer här?
- Jag kan inte hjälpa dig längre. - Jag kan stoppa honom.
Berätta var han gömmer sig. Jag löser det, okej?
Det kan du inte! Klampar du ner dit dör hon. Det är min strid.
- Lugna ner dig. - Du är min bästa vän.
Snälla, låt det inte hända igen.
Jag kan inte låta det ske igen.
Låt mig avsluta det.
Nej, Smitty. Kom igen...
Tack.
Okej, du har rätt. Jag är tacksam.
Jag vill höra din berättelse.
Låt mig berätta den. Jag kan berätta den för världen.
Världen kommer att lyssna, men inte om du dödar mig.
Låt mig hjälpa dig. Lita på mig. Vi kan göra det här.
Det börjar.
Tiden har kommit att ta tillbaka vår värld från er förtryckare.
Ni har gjort slaveriet lagligt igen. Knutit oss vid arbetslöshetens-
-och desperationens bojor.
Vi hade inget annat val än att slåss.
Även nu tjänar den korrupta polisen sina mästare i företagsvärlden.
Äntligen tar vi tillbaka den plats vi förtjänar.
Du pratar för mycket.
- Är du okej? - Ja, du?
Jag mår lite bättre nu.
Jake.
Jake!
Din bricka betyder ingenting härnere.
Sådan energi, vad synd.
Döda honom.
Tänk inte ens på att röra dig.
Tänk inte ens tanken, sötnos.
Det räcker nu.
Det är över.
Du har ingen makt här längre.
Det är över.
Hon dog stirrandes in i mina ögon...
och skrek som det djur hon var.
Mitt ansikte var det hon tog med sig till sitt eviga helvete.
Hon tillhör mig nu.
Nej!
Gör det! Det var därför jag släppte dig. Gör det!
- Nej, Jake. Det här är vad han vill. - Det är ditt ögonblick! Gör det!
- Jake, lyssna på mig. Lägg ner det. - Gör det!
- Nej, Jake. Gör det inte. - Lägg ner det nu, Jake!
Gör det! Gör det!
- Lägg ner det, Jake. - Gör det.
Jake!
Du har rätt att tiga.
- Han är fortfarande beväpnad. - Upp med dig.
Händerna bakom huvudet.
Har du honom?
Kom nu.
- Hur mår barnen? - Bra. Vi saknar dig i baseball-laget.
- Det kan jag tänka mig. - Det nya killen är värdelös.
Det gäller väl dig också.
- Hur är läget? - Jag överlever.
- Hur mår Flash? - Han klarar sig också.
Kommer jag träffa dig därute?
Jag vet inte. Du kanske kan vara mitt enda telefonsamtal.
Toppen. Det ser jag fram emot.
Ledsen att störa. Jag tror att jag hittat något du vill ha tillbaka.
Vad säger du? Är du redo att komma hem?